Miksi johdanto?
Koska se on aika erikoinen leffa.
Shamanismia pitäisi tuntea jonkin verran -
että sitä voisi arvostaa, ja näin ei ole.
Elokuva vaatii kykyä, jota ei yleensä...
Nykyelokuvalta vaaditaan että elokuva vie mukanaan -
ja astutaan sisään elokuvan eri osiin.
Merkitys on siellä -
mutta kuvien jatkumo ei auta ymmärtämään mistä on kyse.
Siinä mennään shamanismin alueelle ja yritetään aistia.
Sitä voi katsoa kuin konserttia.
Merkitys ohittaa äänen ja kuvan.
Merkitys on niissä sisällä. Ne ovat ne painopisteet.
Kohtauksia arvostaakseen on astuttava tuntemattomaan -
ja suostuttava leikkiin.
Usein sitä kysyy että mitä ihmettä tämä on.
Koko filmi on rakennettu sillä tavalla.
Elokuva vie länteen, intiaanien maailmaan.
Tarina on hyvin yksinkertainen mutta elokuva ei ole siinä.
Antakaa elokuvan viedä.
Se herättää kysymyksiä jos pidätte siitä.
Uskon että se antaa olennaisimmat vastaukset. Hyvää matkaa!